![Journal #trendspotting: Muška moda (ne) robuje megalomaniji](https://www.journal.rs/wp-content/uploads/2024/06/Copy-of-Untitled-4.jpeg)
![Journal #trendspotting: Muška moda (ne) robuje megalomaniji](https://www.journal.rs/wp-content/uploads/2024/06/Copy-of-Copy-of-1800x1000-1-1.jpeg)
Nema ko mi nije poslao taj post sa stylenotcom.
Jedan od onih karakteristično plavih boksova sa tog naloga, čija vickasta zapažanja nam ovih dana služe kao barometar modnih prilika – makar od kad je Diet Prada postao više Diet a manje Prada. Beka Gvishiani je, povodom revije Emporio Armani namenjene sezoni proleće leto 2025 napisao Giorgio Armani said: Chill. A onda na sledećem slajdu: Like for real chill. I na kraju, Chill 80 times jer je ukupno toliko look-ova viđeno na milanskoj pisti tog dana. Svaki od njih je odisao opuštenošću krajnje nekarakterističnom za ovu našu, efektnom estetikom opterećenu eru. Svi osim jednog: Giorgio je u finalu na pistu poslao mišićavog momka odevenog u harness i oskudni kožni šorts.
![Journal #trendspotting: Muška moda (ne) robuje megalomaniji](https://www.journal.rs/wp-content/uploads/2024/06/Emporio-Armani-m-S25-085a-1-1080x1620.jpg)
Scandaloso?!
Oba odevna (u širem smislu) predmeta napravljena su od mukotrpno obrađene, basnoslovno mekane kože nijanse konjaka. Uprkos vrlo očigledoj inspiraciji, teško ih je povezati sa bilo čime što bi se zaista koristilo za BDSM. Štaviše, čak ni kao fashion statement ne bi vam garantovali prolazak pored face check berlinskog Berghaina. Pa ipak, taj trenutak je toliko karakterističan za aktuelni trenutak u muškoj modi da se svim silama opirem da iskoristim onu prozaičnu paralelu o tome koliko je sve ogolio (pun intended). Sve do sada viđeno na revijama u muškom ciklusu neumornog Fashion Week kalendara samo je potvrdio u kojoj meri je ovaj segment industrije između čekića i nakovnja.
Ili bolje reći, između zanata i hajpa.
Ova sezona bi mogla ostati upamćena po tome koliko dijametralno različitih modnih marki je u isti mah kontempliralo nad istim pitanjima – šta ih čini relevantnim u današnjem modnom pejzažu? Šta uopšte brend čini poželjnim za poslovično hirovite kupce novih generacija? Da li se u nepredvidivoj ekonomskoj klimi isplati igrati na sigurno ili baš suprotno? Kako se brzopotezno, a po profit bezbolno otresti uvreženih predstava o sopstvenom brend imidžu koje očigledno više nisu u ravni sa načinom kako se sada konzumira moda? I, poslednje a očigledno najaktuelnije – ako to učinite hitro kao da skidate teški, demodirani kaput, da li pred svetom ostajete samo u tri po torzou strateški pozicionirana kaiša i kožnim gaćama?
![Journal #trendspotting: Muška moda (ne) robuje megalomaniji](https://www.journal.rs/wp-content/uploads/2024/06/Emporio-Armani-m-S25-017a-1080x1620.jpg)
Zaokret ka jednostavnosti je manje jednostavan nego što to zvuči.
Pre godinu dana, Pharrell Williams je održao masterklas na temu think big. Tada je pariski Pont Neuf obavio u zlato za potrebe prezentacije svoje debitanske Louis Vuitton muške kolekcije. Bila je to luxe terevenka za pamćenje. Poput neke vojne parade za hypebeast brigadu – u poslednjih dvanaest meseci niko joj nije ni mogao parirati sa ozbiljnošću glamura, makar kad su muške revije u pitanju. Pa čak ni sam Pharrell svojim narednim revijama. Međutim, takođe je zanimljivo koliko je malo dizajnerskih kuća uopšte želelo da proba isti pristup za svoje men’s linije. Umesto toga, revije kao da su postale manje – iako je silueta na njima i dalje bespogovorno voluminozna. Počelo je kad je Rick Owens organizovao prošlu mušku reviju u svom pariskom stanu. Zatim je Olivier Rousteing umesto catwalk-a upriličio koktel u Hotelu Regina gde su se modeli doterani u najnovije kreacije baškarili uz šank.
![Journal #trendspotting: Muška moda (ne) robuje megalomaniji](https://www.journal.rs/wp-content/uploads/2024/06/Vuitton-m-S24-061-2-768x1152.jpg)
![Journal #trendspotting: Muška moda (ne) robuje megalomaniji](https://www.journal.rs/wp-content/uploads/2024/06/Vuitton-m-S24-062a-768x1152.jpg)
Međutim, ono što je Paul Smith uradio početkom juna na Pitti Uomo u Firenci ostaće upamćeno kao srednji prst megalomaniji.
Umesto uobičajene revije svog brenda u Parizu, Paul je odabranim gostima na prezentaciji u Villi Favard lično pričao o kolekciji tokom prezentacije: Ako razmislite o modnoj reviji, sve je gotovo za devet, deset minuta. Većina ljudi danas to snima kamerama. Zato, mislim da je zapravo opisivanje kolekcije, to vođenje ličnog razgovora o kolekciji prilično jedinstveno iskustvo, naglasio je on novinarima tog dana, insistirajući da vidi mnoge loše strane uspona fashion-tainmenta (krilatica skovana upravo da objasni magnitudu Pharrellove pariske revije), naročito u kontekstu šire slike sveta koji gori od neizvesnosti i netrpeljivosti. Čini se da u ovom krajnje homogenizovanom, prenaseljenom, predistribuiranom svetu koji je pun ratova i besmisla, napraviti nešto što je tako lično je fantastično.
Italians do it better.
Međutim – tačka na i u ovoj sezoni doći će, sasvim neočekivano, od Dolce&Gabbane. Iako su se držali svog standardnog revijskog formata, ponudili su kolekciju toliko prisnu da je u svojoj senzualnosti miljama udaljena od njihove uobičajene homoerotične karikature sicilijanskog švalera. Sa snažnim fokusom na stare mediteranske zanate, Domenico i Stefano su nam dali ono što smo tražili od brenda (ali i muške mode u celini) već nekoliko sezona: novi prefinjen pristup.
Cela kolekcija bila je oda leta provedenih u bekstvu od stvarnosti što je očigledno trending tema kroz sezonu.
Omaž tradicionalnim italijanskim zanatima očit je kroz robusno pletivo i znalački tretiranu kožu. Dok je silueta maksimalno rasterećena stega poslovnog odevanja slavi atletsku građu i preplanuli ten. Studija kako implementirati rafiju i tkanu kožu u svakodnevno odevanje bazirana je na strukturama koje izgledaju kao da se udaljavaju od tela. A ipak se kreću u skladu s nosiocem. Nije ovo prvi put da rafija zauzima centralno mesto u istraživanjima kreatora, jer taj materijal tako dobro simbolizuje leto. Ali rafija i tkana koža u nijansama slame, upečatljivim kontrastima i sjajnim crnim tonovima izgledali su kao da su tkane oko tela modela i pristajale su kao žive skulpture. U kombinaciji sa fluidnošću lana, bilo je tu pametne igre između strukture i mekoće. Saundtrek koji je pratio modele na pisti bio je u skladu sa moodboardom: očaravajuće retro i mediteranski poletan.
Ego se spustio na zemlju i zagrlio drvo.
S obzirom da je Nedelja mode u Milanu, nije se moglo izbeći poređenje sa Armanijevim stilom u nekim stajlinzima. Posebno plisiranim pantalonama koje se nose bez čarapa uz pletene kožne cipele. Ali taj omaž se može zanemariti zbog načina na koji je ova kolekcija bila osvežavajući odmak od norme. I nije bio neophodan harness koji steže trbušnjake da bi sevali blicevi fotoreportera.
Ono što vam je, pak, uvek potrebno jeste harizma.
I zato je Mads Mikkelsen ukrao šou u samom finišu Zegna revije. Tom pistom, čiju boju su nadahnula polja lana u Normandiji, ovaj karakterni glumac (i prijatelj te kuće) prošao je kao vruć nož kroz puter. Sa po jednom dekadentno luksuznom torbom u obe ruke, ostavio nas je da do sledeće godine žudimo za Il Conte pero lakom kožnom jaknom.
Foto: Launchmetrics/spotlight, Instagram /@zegnaofficial, @pittiuomo_official, @dolcegabbana, @emporioarmani